Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 02.06.2007
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Otukka, Boueme, Platypus, kati ja Jondeli
Oikoluku: Cotton
HUOMISEN TUSKA
Haloo?
Haloo!
Haloo?
VARATTU
Avatkaa! Minä tiedän, että siellä on joku!
Haloo?
Haloo, onko siellä ketään?
Kuuleeko kukaan minua?
TUTKIMUSOSASTO PÄÄSY KIELLETTY
EI VASTAUSTA
JATKAMME FLASHLIGHT-PROJEKTIA SUUNNITELMIEN MUKAAN
OPERAATIO FLASHLIGHT VALMIS
Valmis?
VERKONVALVONTA
Perrin?
Säteilyvaara. Alue suljetaan välittömästi.
LABORATORIO SINETÖITY. OTTAKAA YHTEYS HALLINTOON ULKOISTA OHITUSTA VARTEN
Hallinnossa ei ole ketään!
Perrin.
Nyt sinä sen teit, Perrin.
Kansainvälinen yhteistyö, vai?
Sait sitten kaikki. Itsesi mukaan lukien.
Ultraviolettitaso ylittää 100 milliwattia. Pukeutukaa suojavaatteisiin.
Minutkin.
Delenko, Texas. Ohjelmien analysointi omilla tietokoneillamme -
viittaa siihen, että toimitetut ohjelmat ovat keskeneräisiä.
On vaikea olla tekemättä johtopäätöstä, että -
Delenkon päämaja salailee tahallaan tietoja.
En kykene työskentelemään sokkona -
projektissa, jolla on ilmiömäinen tuhopotentiaali.
Niinpä minulla on vain yksi mahdollisuus.
Zac Hobson, 5. heinäkuuta.
Yksi. Flashlight-projektissa on ollut toimintahäiriö, -
jolla on tuhoisat seuraukset.
Kaksi. Vaikuttaa siltä, että olen ainoa jäljelle jäänyt ihminen maan päällä.
Kolme. Perrin on palanut tuhkaksi verkonhallinnassa.
Neljä...
Olen suljettuna laboratorioon, -
joten viritin kaasupullot pesuhuoneeseen, toivoen...
Automaattinen sammutusjärjestelmä toiminnassa.
Nimi, osoite, puhelinnumero.
Haloo. Minun nimeni on Zac Hobson.
Mikäli siellä on joku, ottaisitteko minuun yhteyttä?
Osoite on: 2 Thurston Avenue, Grey Lynn. Tai soittakaa minulle numeroon 396-121.
Haloo. Minun nimeni on Zac Hobson.
Mikäli siellä on joku, ottaisitteko minuun yhteyttä?
Osoite on: 2 Thurston Avenue, Grey Lynn. Tai soittakaa minulle numeroon 396-121.
OLENKO AINOA IHMINEN MAAILMASSA?
Mikäli siellä on joku, ottaisitteko minuun yhteyttä?
Huomio. Huomio.
Tuo on säännöksen 3W6025, -
11. pykälän, momentin B vastaista.
Pyydän, tulkaa joku.
On aika siirtyä eteenpäin elämässä.
12. heinäkuuta. Olen nyt lähettänyt tätä -
viestiä viisi päivää ilman vastausta.
Unohtakaa edellinen osoitteeni, -
sillä asun nyt osoitteessa 5 Rosehill Gardens, Churtenham Heights.
Käykää kylässä, tai soittakaa 665-058.
Ilahtuisin, jos kuulisin teistä.
Zac Hobson tässä taas.
Heinäkuun 12. Olen nyt lähettänyt tätä -
viestiä viisi päivää ilman vastausta.
Unohtakaa edellinen osoitteeni, -
sillä asun nyt osoitteessa 5 Rosehill Gardens, Churtenham Heights.
Käykää kylässä, tai soittakaa 66...
Näyttävää. Sääli, ettei yksikään mennyt pussiin.
Ajattelin antaa sinulle mahdollisuuden.
Paha virhe. Hoidan tämän pelin kerrasta poikki.
Olen kauhusta jäykkänä.
Tuollaista onnea vastaan ei ole mahdollisuuksia.
Taitoa.
Kaikki ydinfissioon liittyvä pitäisi sulkea välittömästi.
Mielestäni tuo ei ole oikea ratkaisu.
Voin sanoa tämän rehellisesti ja vilpittömästi.
Valtion velvollisuus on osana vapaata maailmaa, -
harjoittaa kaikkia teknologisen tutkimuksen aloja, -
jotka edistävät asemaamme.
Siten säilytetään maailmassa oleva voimatasapaino.
En voi korostaa tätä liikaa, -
sillä voitte olla varmoja, että tälläkin hetkellä -
vastapuoli tekee...
Mitä te yritätte? Tuhota meidät kaikki!
Saadaksenne vallan.
Minulla ei ole aikaa puhua kanssasi. Minulla on kiire.
Sitä paitsi sinulla oli tilaisuutesi.
Olen omistanut kaiken tieteellisen tietoni ja taitoni -
projekteille, joita tiesin voitavan käyttää pahaan.
"Yhteiseksi hyväksi", he sanoivat.
Miten helppoa onkaan uskoa yhteiseen hyvään, -
kun usko palkitaan -
asemalla, vauraudella -
ja vallalla!
Miten vaikeaa on uskoa yhteiseen hyvään, -
kun jokainen soluni kertoo, -
että pelottavat voimat, joiden luomisessa autoin, -
on valjastettu mielipuolien käsiin.
Oman rappioni voima vaiensi minut.
Enkö siten sovikin -
tämän äänettömän maan presidentiksi?
Minut on tuomittu elämään.
Sieg Heil!
Missä Hän on?
Hyvä on, missä olet?
Missä olet?
Missä Hän on?
Jos et tule esiin, ammun Kuninkaan!
Nyt minä olen Jumala.
- Hyvää päivää. - Kuinka voit?
Ihan hyvin. Mitä uutta?
UV-säteily on hieman koholla.
Sitä täytyy tarkkailla.
Se ei ole oikea.
Luoja, että tuntuu hyvältä tavata joku.
Niinpä menin siskoni huoneeseen -
ja hän oli kadonnut.
Todellakin kadonnut.
Vain hävinnyt.
Kiertelin ympäriinsä pari viikkoa sen jälkeen. En muista siitä paljoakaan.
- Se oli aika kauheaa. - Taisit vähän seota.
En sentään päättänyt ryhtyä maailman presidentiksi.
Oli todella outoa kulkea sairaalan läpi pimeässä.
Ei inahdustakaan. Tyhjät vuoteet.
- Järkytyin, kun näin vauvan. - Vauvan?
Niin, ei vain siksi, että se oli vauva.
En katsonut kovin läheltä, siinä oli toukkia.
Se tarkoittaa, että siellä on myös kärpäsiä.
Ei. Ilmiö tapahtui kolme viikkoa sitten.
Vauva ei ole ollut kuolleena niin kauan.
Jokin on muuttunut.
En pysty määrittelemään sitä, -
mutta tunnen sen.
Aivan kuin meidät olisi ohjattu sivuraiteelle.
Pohjoisnapa on edelleen pohjoisessa, -
mutta vesi pyörii valuessaan viemäristä väärään suuntaan.
Minusta tuntuu, että olemme joko kuolleita -
tai toisessa maailmankaikkeudessa.
Oletko sinä toisessa maailmankaikkeudessa?
Oletko nainen?
Vai lapsi?
Minulla on teoria. Uskon, että ihmisten kasvot ovat pehmeät kuin muovikelmu.
Ne eivät ole kankeat kuin luu, kuten lääkärit haluaisivat meidän uskovan.
Ja kasvojen muodon ovat aivot tietoisesti päättäneet.
Jos siis aivojesi kapasiteetti on pieni, voisit olla sekä ruma että tyhmä.
Mutta jos on hyvät aivot, on itsestäsi kiinni, kuinka käytät niiden energiaa.
Voisit olla kohtuullisen viehättävä ja kohtuullisen älykäs, -
tai voisit olla fiksu, mutta ruma.
Tai kaunis, mutta tyhmä.
Luulin, ettei samppanjasta tule krapulaa.
Niin minäkin luulin.
Jos olisit todella onnekas, aivosi voisivat olla poikkeuksellisen hyvät -
ja voisit olla molempia: Häikäisevän kaunis -
ja erittäin älykäs. Kuten minä.
- Keksitkö tuon kaiken itse? - Kyllä.
- Olet kaunis. - Hei! Haukutko minua tyhmäksi?
En toki.
En tekisi niin.
Ei toukkia.
Hän oli soittamassa apua.
Hän oli ehdottomasti elossa ilmiön jälkeen.
Aja sivuun.
Mikä on vialla?
Vaikuttaako sinusta, että aurinko sykkii?
Ei.
Ei minustakaan.
Herra ja rouva Smith.
- Tämä on sinun. - Kiitos kovasti.
Jos löydämme ketään elossa, millaisia luulet heidän olevan?
Voimme löytää millaisia kauheuksia hyvänsä.
Poliitikkoja.
Transvestiitteja.
Mielestäni meidän pitäisi etsiä paikoista, joissa ihmiset ovat joko loukussa -
tai liian peloissaan lähteäkseen.
Mielisairaaloista tai vankiloista. Sellaisista paikoista.
Sitten täytyy vain toivoa, ettemme löydä ketään.
Meidän täytyy etsiä.
Ole hyvä.
Menitkö sanattomaksi?
- Missä me nukumme? - Minä nukun tuolla.
Arvelinkin sinun sanovan noin.
Otamme tämän. Avaimet ovat paikallaan.
En vieläkään pidä siitä.
Älä ole hienohelma. Se on helppoa.
Minä otan tuon puolen kadusta ja sinä hoidat tämän puolen.
- Soitathan puolen tunnin välein? - Soitan.
Zac, kuuletko minua?
- Joanne, ole hyvä ja vastaa. - Zac, olen sairaalalla.
- Missä sinä olet? - Ajan juuri yliopiston ohitse.
- Onko kaikki hyvin? - On. Menen juuri sisälle.
Selvä. Soitan sinulle puolen tunnin päästä.
Oletko siellä, Zac?
Haloo? Oletko kunnossa?
Hetki sitten sitten tuntui todella oudolta. Missä olet?
Olen katujen Mantle ja Hillcrest risteyksessä.
- Täällä ei ole mitään. - Oliko yliopistolla mitään?
- Ei yhtään mitään. - Soitan sinulle myöhemmin, -
- mutta pidäthän yhteyksiä? - Selvä. Loppu.
Yritätkö sanoa, että sinulla ja kavereillasi -
oli oikeasti näppinne pelissä tämän suhteen?
En tiedä. Se oli amerikkalaisten ajatus.
He testasivat energiansiirtoa Maata ympäröivällä verkolla.
Lentokone ottaisi energiansa suoraan siitä, jolloin ei tarvitsisi tankata.
- Sellaista. - Tietenkin.
Vain miehille oleva sisäpiiriklubi leikkimässä Jumalaa universumilla.
Olimme vain pieni yksikkö maailmanlaajuisessa -
yhtaikaa toimivien asemien verkostossa. Sitä paitsi, -
emme ehkä olekaan vastuussa.
- Ehkä Jumala vain iski silmää. - Siksikö koko maailma olisi kadonnut?
Kaikki maailman äänekkäät, rähinöivät -
ihanat ihmiset.
Voi kuinka heitä kaipaankaan.
Kaikki on hyvin.
- Haloo? - Soitan vastaanotosta.
Teidän täytyy luovuttaa huoneenne kello 10:00.
Viime yön vieraastanne veloitetaan ylimääräistä.
En tiennyt joutuvani maksamaan siitä.
Mitään ei saa ilmaiseksi.
Tule takaisin sänkyyn.
- Kiitos. - Saako olla muuta, herra?
- Lisää teeleipää? - Valitan, kulta. Ne ovat loppu.
- Tavataan torilla kello 13:00. - Selvä. Sitten suuntaamme etelään.
- Palaamme takaisin. - Keskustellaan siitä lounaalla.
On olemassa monia vakioita, joiden ei ole tiedetty muuttuneen tieteen historiassa.
Yksi on elektronin alkeisvaraus.
Juuri suorittamassani kokeessa olen todentanut sen muuttuneen.
Itse asiassa se heilahtelee kahden uuden arvon välillä.
En voi mitata arvoja, sillä heilahtelun amplitudi -
vaikuttaa kasvavan.
Voin päätellä vain, että universumin rakenne -
on muuttumisen lisäksi erittäin epävakaa.
- Vain Luoja tietää, mitä se merkitsee. - Terve, rakkaani.
- Joanne, sinäkö siellä? - Onko sinulla siis joku toinenkin?
- Tiedät olevasi ainoani, kultaseni. - Selvä.
- Näkemiin, kulta. - Olen tulossa.
Liikkumatta, Herraseni!
Oletko yksin?
Oletko nähnyt muita?
Kuorma-autoa vasten.
Käänny ympäri.
Zac, oletko siellä?
Zac?
Missä viivyt?
- Valehtelet. - En. Mitä itse olisit tehnyt?
- Montako teitä on? - Vain hän ja minä.
Kaksiko?
Sammuta moottori.
Älä viitsi.
- Hän ei ole siellä. - Löydät kyllä hänet.
Tule nyt.
Zac, missä olet ollut? Mikset vastannut minulle?
Tämän pirun radion takia.
Uskoin jääväni taas yksin.
Pullo piiloon. Se on poliisi.
Totinen ilme, kiitos.
- Onko tuossa purossa kalaa? - Kalan poikasia.
Sehän käy järkeen. Kalanmunia laskeutuu joenuomaan, -
uroskala ui tykittämään ne spermallaan, -
joten jos sperma tykitettiin ennen ilmiötä ja pääsi perille sen jälkeen, -
kaloja on.
Hetken uskoin olevani kuollut.
Hän uskoi olevansa Jumala.
- Miksi luulit olevasi kuollut? - Koska olin.
Olin kaverin kanssa etelän erämaassa.
Enemmän tai vähemmän kaverin.
Tajuntani alkaessa hiipua, pystyin katsomaan tapahtumaa.
Katselin sitä yläpuolelta. Näin hänet ja itseni.
Se oli todella rentouttavaa, aivan kuin paino olisi nostettu harteilta.
Tapahtui toinenkin asia, valontapainen, jossain kaukana.
Kuljin sitä kohti, halusin saavuttaa sen.
Äkkiä elämän paino vierähti takaisin ylleni.
- Olin kovin pettynyt. - Tunsitko, että jos saavutat sen valon, -
et enää haluaisi palata?
Samoin tapahtui minulle.
Kuoleman hetki. Ilmiö tapahtui tismalleen kuoleman hetkellä, -
siksi me selviydyimme.
- Niinkö arvelet? - Niin otaksun.
Hetkeen en tiennyt mikä olin.
Kun huomasin olevani yksin tässä maailmassa, luulin olevani aave.
Se oli masentavaa.
Tuumin, että jos olin elossa, kannattaisi lähteä pohjoiseen etsimään henkiin jääneitä.
Ja jos olin aave, kannattaisi suunnata Cape Reingaan.
Molemmissa tapauksissa, suunta oli sama.
Joten vain me kolme olemme jäljellä.
Sinä olet elossa ja niin olen minäkin. Entäs sinä?
Luulisin niin.
- Mitä ajattelet hänestä? - Hän soittaa omituisesti nuotin vierestä.
Ei sentään. Hän on upea.
- Huomaan, että teit pedit. - Niin. Yhden ja toisen.
Ironista. Luulin olevani meistä -
kyvykkäin selviämään tapahtuneesta, mitä se sitten olikin.
Nautin yksinolosta.
Sitten sinä ilmestyit.
Ajattelen nyt meitä kolmea.
En pelkästään sinua tai minua.
- Hei, Api. Soita jotain, mitä voi laulaa. - Hyvä on.
"Kai muistat vanhan ystävän -
ja hetket yhteiset?
Kai muistat vanhan ystävän -
ja päivät mennehet?
Jo kauas taakse jääneet on -
nuo vuodet kultaiset.
Ne muistat kai, oi ystäväin, -
ja maljan siemaiset?"
Jos Auringon värähtelyt lisääntyvät nykyiseltä tasolta, -
Aurinko luhistuu muutamassa päivässä vieden kaiken mukanaan.
Tietokoneanalyyseja tarvitaan välittömästi -
tarkemman ennusteen tekoon.
Ystävyydessä mielenkiintoista on se, ettei siinä ole logiikkaa.
Jotkut tulevat kyselemään, miksi pidät kenestäkin, -
ja kerrot mielenkiintoisia syitä, -
mutta olet oikeasti keksinyt ne sen jälkeen, kun päätit pitäväsi jostakusta.
Pitämisestä päätetään pian tapaamisen jälkeen ja se pitää, vaikka mikä olisi.
Kaikesta jonkun tekemästä pahasta etsitään hyvää, jos hänestä pidetään.
Jos ei, niin kaikesta hänen tekemästään hyvästä etsitään pahaa.
Lisäksi on taipumus pitää ihmisistä, jotka pitävät sinusta.
Mitä päätit minun suhteeni?
Luulenpa, että pidät minusta.
Miksi kaverisi yritti tappaa sinut?
- Koska tapoin hänen vaimonsa. - Niinkö? Miksi?
Se oli tarpeen.
Tarpeen? Kuka päättää milloin sellainen on tarpeen?
Milloin on seuraava kerta, jolloin päätät sen olevan tarpeen?
Kuka helvetti oikein luulet olevasi? Jumalako?
Et ole mikään jumala.
Jotain todella outoa tapahtuu. En täysin ymmärrä sitä, mutta...
- Mikä hätänä? - Anna minun olla, ole kiltti.
Mitä on tapahtunut?
- Minulla on sinulle tärkeää kerrottavaa. - Puhuimme tuosta jo viime yönä.
En puhu viime yöstä, vaan Auringosta!
Haluatko puhua auringosta? Mene puhumaan Jumalalle.
- Kuuntele! - Näpit irti minusta.
Mitä sinä teet?
Api.
Kuinka nopeasti pääset matkaan? Meidän täytyy suunnata pohjoiseen.
- Mutta vastahan tulimme tänne? - Tiedän kyllä, mutta kuinka nopeasti?
- Eikö taloni ole tarpeeksi hyvä? - Ei tässä siitä ole kyse.
- Selitän matkalla, sopiiko? - Sinäkö täällä määräät?
Vaikka niin.
Hän palasi itkien. Mitä teit hänelle?
- Mitä itse olit tekemässä? - Minä määrään, etkö muista?
Joanne, hilaa perseesi autoon! Lähdemme saman tien!
Kuulehan, maitonaama. Etkö ole huomannut, että asiat ovat muuttuneet.
Valkoisten bussissa lähtivät loputkin. Täällä on nyt vain sinä ja minä.
Tätä on jo tarpeeksi monimutkaista selittää kaltaisilleni ihmisille, -
- saati sitten sinun kaltaisillesi. - Niin kuin millaisille?
Kuuntele tämä?
Hyvä on, jos kerran tätä haluat.
- Kelpaako kyyti? - En lähtisi kanssasi, -
vaikka olisit viimeinen mies maan päällä.
Siihen pyrinkin.
Delenkosin "Operation Flashlight" näyttäisi yhä olevan vakaa -
saaden energiaa tasapainotetusta verkosta.
Nyt se vaikuttaa jotenkin aurinkoon.
Sinä...
Jos ette lopeta niin ammun, enkä välitä kumman.
En aio elää teidän kanssanne, kun olette vain kiinni toistenne kurkussa -
yrittäen todistaa kumpi on jumala. Jos ette usko, kokeilkaa.
- Et luota... - Kristus sentään!
Kuule, se pirun juttu on vaivannut minua jo yli vuoden.
Tiesin, että projektissa oli jotain vikaa, enkä sanonut mitään.
Voiko enempää olla syyllinen?
Tuomitsit itsesi kuolemaan ilmiön aamuna.
Yritit tappaa itsesi.
- Mitä aiot tehdä asialle? - En tiedä.
Yritätkö väittää, että kaahasit tänne, vaikka et osaakaan korjata sitä?
Meille ei kerrottu kaikkea. Amerikkalaiset panttasivat tietoja.
Leikitte universumilla edes tietämättä mitä olitte tekemässä.
Kukaan ei tajunnut, mitä tapahtuisi. Luotimme heihin. He olivat puolellamme.
Ette voi olla niin tyhmiä.
He voisivat yhtä hyvin kertoa venäläisille kuin teille pelleille.
He eivät kuitenkaan kerro teille, ettekä te siis meille. Minusta olette kaikki samanlaisia.
Kerroin nyt.
Sanopa muuta.
Yritä uudestaan.
- Sama tulos. - Mitä tuo kaksi kohtaavaa linjaa tarkoittaa?
Tämä on aika-asteikko. Tässä epävakaisuus on maksimissaan.
- Noin kello 6:00 huomenaamulla. - Mitä silloin tapahtuu?
Luultavasti ilmiö.
Se tapahtuu uudestaan.
- Zac? - Joanne?
Joanne? Api?
- Hei. - Niin?
Zac? Api?
Missä olette?
Api.
Zac?
Api?
Joanne? Missä olet?
- Joanne! - Olen täällä.
Joanne?
Oletko kunnossa?
Laskelmasi olivat väärin. On liian aikaista.
Ei. Tuo oli vain väristys.
- Seuraavalla kerralla on tosi kyseessä. - Laskelmasi ovat ajan hukkaa.
Uskotko verkon olevan tasapainossa? Tuhoamme tämän pään, niin verkko sortuu.
Ei tehonnut.
- Siistiä, vai mitä? - Hän on taiteilija.
Oletko varma, että tämä riittää?
- Paljonko arvelisit meidän tarvitsevan? - Riittääkö tonni?
- Otetaan rekkalastillinen. - Perrin vääntää vipua, -
ilmiö tapahtuu ja kaikki katoavat, -
mutta meidän pikku ilmiömme tapahtuu uudestaan huomenaamulla.
Tällä kertaa ei ole Perriniä, eikä vipua.
Ehkäpä ilmiö ja verkko eivät ole mitenkään sidoksissa toisiinsa.
Kuten se poika kepin kanssako?
Se poika ja keppi. Muistatko suuren sähkökatkoksen Yhdysvalloissa?
Koko itärannikko oli pimeänä kuutisen tuntia.
Pojan arveltiin olleen matkalla kotiinsa. Hän oli suuttunut jostain.
Hän huitaisi sähköpylvästä kaikella voimallaan, -
ja samalla hetkellä hänen maailmansa pimeni, -
ja hän luuli aiheuttaneensa sen. Mitä sinä luulet tapahtuneen?
Minä pidän ilmiötä kosmisena tapahtumana, kuten luominen, -
jota kukaan ei ole koskaan pystynyt kunnolla selittämään.
Toisaalta, ehkä kukaan ei kadonnutkaan.
- Vain minä. Minä olen ilmiö. - Entä me?
Te ette ole todellisia. Olette vain mielikuvitustani.
- Ja sinä olet Jumala? - Minusta verkko vaikuttaa Jumalalta.
Sitä paitsi, se on paras veikkauksemme, joten minä otan toisen rekan.
- Me emme ole todellisia. - Synnyit Pirongian varjossa.
- Sielläpäin. - Patupaiarehe.
Yön punatukkainen kansa.
Ehkäpä sinä et ole todellinen.
Riittävän todellinen.
Jos tämä toimii, me kaikki elämme onnellisen loppuelämän.
- Emmekö eläkin? - Toivottavasti.
- Me kaikki kolmeko? - Meidän täytyy.
Se on helpompaa minulle, koska pidän teistä molemmista.
Mutta hänestä enemmän.
Minulla on joskus outoja tuntemuksia.
Joskus minusta tuntuu, että sinä ja Api -
olette tunteneet toisenne hyvin pitkään.
Ikään kuin olisin jonkin suuren salaliiton uhri, -
ja sinut ja Api olisi lähetetty vartijoikseni.
Tuntuu suorastaan, että lähettelette salaisia viestejä selkäni takana.
- Ehkäpä lähettelemmekin. - Apissa on melko outoja piirteitä.
Eikö sinua huolestuta, että hänen kaverinsa yritti tappaa hänet.
- Kyllä vain. - Api tappoi kaverinsa vaimon.
Nainen oli rakastunut häneen, ja Api torjui hänet, -
niinpä nainen teki itsemurhan. Api tunsi olevansa vastuussa.
Kuten Apin kaverikin.
Todella surullista.
Kuten asiat, joita olen oppinut ihmisistä viime viikkoina.
Sinun ei tarvitse huolehtia minusta.
Mitä ikinä tapahtuukaan, minä hoidan sen.
Varo!
Api! Tiesin, että unohdin kertoa hänelle jotain.
- Mitä tehdään? - Räjäytetään se.
Työnnän sen pois edestä.
Hei, Api.
- Ole varovainen. - Ei hätää.
Hän peruuttaa kamalan kauas.
- Ei kai hän vain... - Ei.
- Tuleeko kukaan kyytiin? - Nähdään.
Api, kuuletko?
Api, vastaa!
- Sieltä pomo tulee. - Vastaa siihen perhanan radioon!
- Rutataanko häntä vähän? - Mitä helvettiä sinä teet?
Api!
- Emme voi mennä yhtään lähemmäksi. - Miksi?
Laboratoriossa on niin paljon säteilyä, että yhtä hyvin voisi kävellä mikroaaltouuniin.
Olemmeko turvassa täällä?
Se on parin kilometrin päässä.
Taisimme tuoda liian vähän.
Käydäänkö vilkaisemassa?
- Valot ovat yhä päällä. - Ne saavat virtaa verkosta.
Verkon romahtaessa siis valotkin sammuvat.
Jos vain saamme rekan tuonne.
Kuka sen ajaa sinne?
Minulla on kaupungissa jotain, mikä voisi hoitaa homman. Radio-ohjauslaite.
Kokeilin sitä ruohonleikkuriin.
Voimme sillä ohjata myös isoa rekkaa?
- Voisimme soveltaa sitä rekkaan. - Onko meillä aikaa?
Luulisin.
Jos lähden heti, olen takaisin parissa tunnissa.
Haluaisitko minun tulevan mukaan?
- Sinun on parasta jäädä. - Hyvä on.
Mitä luulet tapahtuvan?
Hän palaa radiolaitteen kanssa.
Se ei ehkä toimi noin isossa rekassa.
Joten minä ajan sen sisään.
Miksi sinä?
Koska olen kuljettaja.
Joka tapauksessa, se on helpompaa minulle.
"Maori" suojelee minua.
- Mikä tuo ääni on? - Se on rekka!
Kuinka kauan siitä on?
- Parikymmentä minuuttia. - Sen täytyi onnistua.
Hän valehteli.
Se jäi jumiin.
Arvostele tekstitys osoitteessa: WWW.DIVXFINLAND.ORG